Kender du Solby?
Det er den bedste by i hele verden, -
- for her skinner solen altid, og alle, der bor her, er glade.
Det er her i Solby, at vores historie begynder.
Den handler om byens elskede borgmester.
Han hedder Jeronimus Severin Bjergstrøm Olsen.
Og derfor kalder vi ham bare ...
- JB! Tak for i går. - Ja, selv tak.
Hr. borgmester. Det her bliver Solbys stolthed.
Vi skal ikke bygge et nyt rådhus. Det kommer til at skygge for solen.
Kvist er Solbys viceborgmester.
Vi får endnu mere sol i Solby. Se.
Og det eneste, han drømmer om, er at bygge et stort, nyt rådhus.
Hej, Sebastian. Kvist, vi fortsætter mødet senere.
- Skal vi se at komme af sted? - Ja, jeg tror, jeg har det hele.
Også penslerne? Det var godt, du kom.
Kvist bliver ved med at vrøvle om det rådhus.
Det her er mit hus, og her bor jeg.
Sammen med min bedste ven Mitcho.
- Er du klar til at male? - Ja, helt klar.
Bare kravl op. Jeg holder stigen.
- Skal vi ikke flytte stigen lidt? - Jeg kan sagtens nå.
- Pas nu på. - Ja ja, jeg har styr på det.
- Hov. - Øj!
- Ej, Mitcho, hvad laver du? - Altså ...
Det går af i vask, Sebastian.
Huset havde jeg arvet fra min oldefar.
En stor sømand, der forsvandt på havet for mange år siden.
Sebastian, det er din tur.
- Nu kommer vinderslaget. - Kom så, par fem.
Ej, øv. Så er det dig, JB.
Hvad mangler jeg? Bare et fuldt hus. Den kommer så her.
Det ligner Kvists rådhus.
Ej, ham havde jeg helt glemt. Jeg er straks tilbage.
Husk, det er min tur!
Men JB kom aldrig tilbage, for han forsvandt den dag.
Og ingen vidste hvorhen. Det var forfærdeligt.
Vi havde ikke bare mistet vores borgmester. Også vores gode ven.
Hvor kan han dog være forsvundet hen? Åh, den gode mand.
Alle i Solby hjalp med at lede efter JB, og vi ledte overalt.
Kan I se ham?
Men den største eftersøgning i Solbys historie gav intet resultat.
JB var som sunket i jorden.
Og til sidst indstillede Kvist eftersøgningen.
Når det nu ikke kan være anderledes.
For så længe JB var forsvundet, bestemte Kvist i Solby.
Og det første, han gjorde, var at bygge et nyt rådhus.
Og så var Solby ikke længere en solby.
Er det ikke fantastisk?
Solby var blevet til en skyggeby.
Alt håb om at få JB tilbage var væk.
Lige indtil den dag, hvor Mitcho fangede noget.
Kom nu!
Mitcho, hvad har du fanget?
En flaskepost.
- Den er våd. - Av.
Åbn den, Sebastian.
Kom så, hiv.
Det er et brev.
- Jeg læser det. - Det var mig, der fangede det.
Giv mig det. Ej, Mitcho. Se nu der.
Det er da lige meget.
- Til den, som finder flaskeposten. - Jeg er strandet.
- På Den Mystiske Ø. - Kom og red mig.
- Men pas på de grusomme ... - Pirater.
- Den frygtelige ... - Sødrage.
- Og Det Natsorte ... - Hav.
I flasken ligger der en lille gave.
Årh! En gave!
Årh!
Kom så, ud. Ja, det er en lille gave.
Plant frøet. Jeg håber, det går godt i Solby.
Jeres borgmester, JB.
JB?
Mitcho, det er fra JB! - Hvad?
JB er i live! Han siger, vi skal plante gaven.
- Det er fra ham. - Hvor vildt. Vi planter det nu.
- Plante frøet. - Lad os vise det til Kvist.
For hele hule rabarbergrød, så få den dog op!
- JB er i live. - Han har sendt en flaskepost.
Pirater. Sødrage. På lørdag bliver jeg udråbt til Solbys nye borgmester, -
- så jeg har slet ikke tid til at lege flaskepost nu.
Nej! Hvad er det, I ikke forstår?
Den skal meget højere op! Op, siger jeg!
Jamen det er ikke noget, vi leger.
Så så, rolig.
- Pletskud. - Okay.
- Øj. - Gro så, lille frø.
Til den, som finder flaskeposten.
Jeg er strandet på Den Mystiske Ø.
Den Mystiske ... Den Mystiske Ø!
Den har jeg!
- Hvad laver du? - Det er min oldefars skibskiste.
Den stod her, da jeg arvede huset. JB skriver, han er på Den Mystiske Ø.
Jeg tror, at jeg har set et billede af den ø hernede i kisten.
Nu skal du bare se.
Ej, Sebastian. Har du set den her? Wow!
Det må være her et sted. Her var det.
Er det din oldefar?
Du ligner ham faktisk ret meget. Du kunne blive en fantastisk kaptajn.
Ej, Mitcho. Det tror jeg nu ikke.
Rygtet siger, at min oldefar havde set øen på en af sine første sørejser, -
- da han var en ung sømand.
Men øen forsvandt. Det er derfor, man kalder den Den Mystiske Ø.
Han brugte hele sit liv på at lede efter den, -
- men han fandt den aldrig igen og kom aldrig tilbage til huset.
Det eneste, der er tilbage, er tingene i hans kiste.
Sebastian! Vi tager ud og finder øen og redder JB!
- Ej, det skal vi da ikke. - Men hvorfor ikke?
Min oldefar brugte hele sit liv på det, og han kom aldrig tilbage.
- Han fandt den da første gang. - Jeg kan ikke svømme. Du hader vand.
- Og ingen af os er sømænd. - Det er da lige meget.
Nej, Mitcho. Ja, og vi har jo heller ikke noget skib, vel?
- Sebastian? - Mm.
Hvordan ser en frygtelig sødrage ud?
Det tør jeg slet ikke tænke på.
Kæmpede din oldefar mod de grusomme pirater?
Det ved jeg da ikke.
Hvad tror du, der kommer op af frøet?
(Sebastian snorker)
Jeg tror, det bliver noget helt specielt.
(gisper)
Vi ses i morgen.
(Sebastian snorker)
Åh! Nej!
- Mitcho, vågn op! - Hvad sker der?
- Vi bliver angrebet. - Hvad?
Du skal da ikke gå derhen. Nej, Mitcho. Vi ringer til nogen.
- Åh nej. - Wow, den er jo kæmpestor.
Er den kommet ud af det lillebitte frø?
(telefon ringer)
Professor Glykose fra Atominstituttet.
Øh, det er Sebastian. Vi har en pæ... Et problem.
Sig ikke mere. Instituttet er på vej. Kom så her, din lille, frække telefon.
Det er vores hus. Det er blevet ødelagt af en pære.
Se, der er han!
- Så er instituttet ankommet. - Hej.
- Og det er dejligt at være her. - Det er en kæmpestor ære.
Det er en kæmpestor pære.
- Har I set det? - Øh, ja.
- Nej! Vores hus bliver smadret. - Det kan fikses.
Det kan da ikke bare fikses. Det er jo fuldstændig ødelagt.
- Hvor kommer den pære fra? - En flaskepost.
Netop. Nu bygger Atominstituttet et hjem til jer.
- Årh, kan du det? - Alt kan fikses med en atombil.
- Vi er hjemløse! - Næ, se nu bare her.
En laser og en svuppert.
Nej, nej, nej.
Åh!
Mums, den er guffenuf.
Hov, hov! Nej, vent!
Åh!
(Sebastian skriger)
Hov, hov, hov!
Nej, nej.
Hov for søren.
Så er der pære med penthouse. Værsgo, små venner.
Sebastian! Kom og se! Vi bor i en pære!
Netop. Ren luksus.
- Det er den værste dag i mit liv. - I har allerede gæster.
Det er forbudt at opbevare frugter af den størrelse uden tilladelse!
- Den lå i flasken fra JB. - Skulle den kunne være i en flaske?
- Hej, Kvist. - Den er for stor! Den er forbudt!
- Også selvom den er saftig? - Saftig?
Netop, den er meget, meget saftig.
- Jeg skal give dig saftig! - Åh!
- Er det bare mig, eller kører pæren? - Kom tilbage! Stop!
- Mitcho! Vent! - Kom så, Sebastian!
- Tag fat. - Det der er endnu mere forbudt!
Efter den pære!
- Hvordan kan vi bremse? - Lad dem ikke slippe væk.
- Jeg har jo slet ikke kørekort. - Det har jeg.
Hov for søren.
- Hold ind til siden. - Det er ikke vores pære.
Og nu kan I så vinke til politiet. Undskyld, vi suser lige forbi.
- I slipper ikke godt fra det her. - Vi har ikke gjort noget.
Hvad var det for noget? (pifter)
Så hugger du speederen i bund!
- I kører alt, alt for stærkt. - Det er JB, der sender flaskeposter.
- Det er jeres sidste chance! - Vi kører galt.
Den kringler jeg.
Stop!
Tættere. Helt op bag i dem.
Åh nej.
Åh, en kildemavetur. (biler kører sammen)
Ja, det var så lidt for tæt.
- Stands den pære! - Selvfølgelig.
Nej, nu skyder de.
- Hør her, viceborgmester Kvist. - Fungerende borgmester.
Fungerer den særlig godt derinde? At skyde på en pære.
- Sådan opfører man sig ikke. - Det skal du ikke bestemme.
På lørdag står det nye rådhus færdigt. Så bliver jeg Solbys nye borgmester.
Og slip mig så! (Kvist skriger)
- Bare vent til på lørdag! - Nej.
Vi skulle aldrig have plantet det frø.
Vores hus er smadret. Hele Solby er ødelagt, og det er vores skyld.
Vi kommer i fængsel. Og nu kan vi bare sejle rundt herude for evigt.
Vi sejler. I vores skib!
- Sebastian, pæren er jo et skib! - Netop. Et saftigt skib.
- Nu kan vi sejle ud og redde JB. - Vi aner jo ikke, hvor øen er.
- Jeg kan bygge et kompas. - Min oldefar forsvandt, da han ledte.
Det er alt for farligt. Den ø er mystisk.
Et særligt slags kompas er godt, når man skal finde mystiske ting.
Sådan et kan jeg sagtens bygge, også selvom jeg ikke har min atombil.
Ja, ikke kig på mig. Jeg passer jo bare mit arbejde.
Kom nu, Sebastian. Tænk, hvis vi kunne få JB tilbage.
Har I teltdug eller lagner? Så kan vi bygge et sejl.
Vi kan jo lige så godt prøve, ikke?
(sukker)
Jeg har måske et gammelt lagen, vi kan bruge.
Jeg tror, det ligger inde i skabet.
- Kan du finde det? - Ja. Her.
Så kan du bare hive.
Jeg har det.
En, to ...
... tre! Hov.
Kaffe!
(Mitcho griner)
Skål!
- Du har jo ødelagt mit fjernsyn. - Sådan laver man et kompas.
- Det er da ikke et kompas. - Det er jo et barylisk kompas.
- Men der sker jo ikke noget. - Det bruger to styk C-batterier.
- Hvor har I dem? - Kompasser bruger da ikke batterier.
Det baryliske kompas kan ikke tænde, før vi har dem.
Lommelygten!
- Altså, hvor har du lagt den? - Du legede med den sidst.
Hold nu op.
Altså ... Hov, hvad er det?
Yes!
- Fandt du den? - Kom så. Ja.
Kom så. Det er løgn.
- Hvad er der galt? - Det er batterierne. De er døde.
(Mitcho skriger) Åh nej.
Mitcho!
Åh nej.
Jeg var faktisk lige ved at drukne.
- Jamen ... Det var ikke, fordi ... - Jeg er en kat, og katte hader vand.
- Jeg kan jo ikke svømme. - Hader, hader, hader!
- Hvorfor ville du så af sted? - For at finde JB.
Jamen hvordan? Vi finder ham jo aldrig uden batterier.
Ja, for så virker det åndssvage kompas jo ikke.
- Hvad sker der? - Bare duk dig!
- Det er de grusomme pirater. - Nå, for søren.
- Vi flænser dem! - Nej, sig, at vi overgiver os.
Ha! Vi overgiver os aldrig.
Træd ud med hænderne over hovedet, eller vi skyder jer i småstykker!
Så er det nu! Og måske skyder vi jer alligevel.
Ha! Tada! Vi er de grusomme pirater.
- Glykose fra Atominstituttet. Goddag. - Hej, jeg hedder Sebastian.
Åh! Hvor er det irriterende.
Vi er de grusomme pirater.
- Hvorfor siger han det igen? - Det er nok, fordi det er vigtigt.
Det er da sindssygt vigtigt. Vi er pirater, for fanden. Grusomme!
Så hvad har I, vi kan plyndre?
- Alt undtagen vores pære. - Ja, den vil vi meget gerne beholde.
Det var satans. Det er en kæmpestor pære.
Så siger vi det. Vi tager pæren. Kæmpe pære. Den er vores.
- Befri min besætning! - Hvem fanden er det?
Åh nej, Mitcho.
- Moar! - I dækning!
- Det er bare ikke i orden. - Sænk den kæmpestore pære!
- Ej, batterier. Se. - Av! Jeg har fået noget i øjet.
- Ha, ha, ha! Av! - Yes!
Ej, okay. Man sigter sgu da ikke efter hovedet.
Hvad fanden er det egentlig for en grøntsag?
- Bare vi kunne få fat i batterierne. - Er I klar?
vandmeloner smag på det
Den er helt fuld af kerner.
- vandmeloner - Jeg tror, jeg skal brække mig.
verdens bedste smag
- Man kan slet ikke smage kernerne. - Det er bare, fordi der er så mange.
- Prøv at se. - Spis udenom.
Okay, men jeg kan ikke lide det.
Man må ikke sige, at man ikke kan lide det, før man har smagt det.
- Årh, hvor er det klamt. - Tænk på, hvad vi har spist i 37 år.
Spis! Kom nu!
- Spis, spis! Nam, nam. God pirat. - Det er sgu da lækkert.
- vi har spist skosåler - såler
- og kanonkugler - Du skal med ud at danse.
- og en kok og hans mor - Jeg kan slet ikke danse jo.
hun smagte mest af hår for der var skæg på hendes lår
vandmeloner
- bedre end koner - Ha, ha!
vandmeloner
verdens bedste smag
fyr kanonen af
Kan jeg ikke bare se på?
Ha, ha! Ja!
Nallerne væk. Køb din egen båndoptager.
- Vi har bare brug for batterierne. - Batterier er også superduper fede.
Så vi kan finde Den Mystiske Ø! (piraterne skriger)
Den Mystiske Ø? Det er fuldstændig sindssygt.
Jeg får mareridt.
Ingen, der har ledt efter Den Mystiske Ø, er vendt tilbage. Ingen!
- Lad være med at tale om den der ø. - Pas på.
- Det var synd. - Se nu, hvad I har gjort.
Fis tilbage til jeres lille pærebåd!
Årh, hvor var det vildt.
Melonkongen Mitcho. Tag den, pirat. Og den.
I kan jo ingenting.
Hvad er det?
- Det er jo C-batterier. - Årh ja.
- Du er genial, Sebastian. - Ja, det ...
Nu skal I bare se, hvordan et barylisk kompas fungerer.
- Pærelet. - Se, Mitcho. Det tænder.
Netop. Jeg har anbragt en stensplint fra det nye rådhus i holderen her, -
- så vi har forbindelse til Solby.
Til åbningen af det nye rådhus skal du affyre ét kanonskud.
Når det er sket, bliver jeg officielt Solbys nye borgmester.
Er det nødvendigt? Kunne du ikke klippe et rødt bånd over?
Nej! Kanonen skal være pudset og klar til på lørdag!
På lørdag? Hvis vi ikke finder JB inden, så bliver Kvist borgmester.
Det når vi jo aldrig. Hvad gør vi nu?
Nu skal vi jo bare bruge en sten fra Den Mystiske Ø.
Ellers kan kompasset ikke vise kursen.
- Hvad mener du? - Barylisk bruger jo sten.
- Bare kom med en sten. - Men vi har da ingen sten fra øen.
- Ingen har sådan en sten. - Det kommer bag på mig.
(torden)
Åh nej!
- Hvad skal vi gøre? - Hold fast i noget!
(klassisk musik)
Hold da fast, det er mørkt herinde.
Den bliver for skarp for mig.
- Er vi døde nu? - Velkommen!
- Er det Gud? - Nej, det er Mozart.
Hvad er det her for et underligt sted?
Jeg tror, vi er blevet slugt.
Hvad er det, her dufter af? Af en metallisk drage.
Hvad? Årh!
En drage? Jeg vil hjem. Hey, vent lige på mig.
Nej, hvor bor de lækkert.
- Man kan se havet uden at blive våd. - Hvem mon bor her?
- Hvad er nu det? - Uh, hvor det ryster.
Jeg satte teen over, da jeg reddede jer fra at drukne.
- Hvad? - Hvem er du?
- Tag plads. Der er dragechokolader. - Mange tak.
Nu håber jeg, I kan lide det. Jeg serverer ikke Darjeeling for alle.
- Det er da guffenuf. - Så kan du roligt glæde dig.
Der er intet som min dragedip.
Karryen giver den sådan en ... og det er guffenuf.
Dragedip? Er det ikke farligt?
Mit navn er Ulysses Karlsen. Jeg har glædet mig til, I kom.
- Det er også rart at være her. - Ja, ikke?
- Hvordan vidste du, at vi kom? - Fordi jeg glædede mig.
Vi er meget glade for, at du ... De reddede os fra stormen.
Ved De, hvornår uvejret er ovre? Vi skal nemlig nå noget meget vigtigt.
- Vi skal finde vores borgmester. - Hernede bruger vi underkopper.
- Netop. - Han er blevet væk, så ...
Så, nu er det hyggeligt.
- Han hører jo slet ikke efter. - Undskyld, hvor tror De, De skal hen?
- Hvis De ikke sætter Dem ... - Jeg kigger jo bare.
Tag en ekstra kop te.
Er dragen af enkeltskrogstypen, eller er den af dobbeltskrogstypen?
Der findes ingen båd i hele verden som min drage.
Hvorfor har du ... De bygget den?
Hvorfor sejler I rundt i en pære? I er måske på flugt fra et æble?
- Næ, vi leder efter Den Mystiske Ø. - Den Mystiske Ø?
- Ja, men vi finder den bare aldrig. - I skal ikke bekymre jer om den ø.
- Det er meget vigtigt, vi finder den. - Men vi har ikke nogen sten.
Besynderligt, for jeg har en sten fra Den Mystiske Ø.
- Har du? - Det er sådan en, vi mangler.
Må vi se den?
- Hvor skal du hen? - Så kom dog med.
- Er det den? - Selvfølgelig er det den.
- Er den fra Den Mystiske Ø? - Ababababab!
- Men hvor har du den fra? - Jeg fik den af en med en trutterut.
Derfor er det kun sådan en som Dem, der må holde den.
- Der var De heldig, hvad? - Tusind tak, hr. Karlsen.
Tror I ikke, JB ville være glad, hvis han vidste, at vi er på vej?
(Karlsen trutter højt)
Jeg kan ikke forære jer stenen. Det er jo en gave fra truttemanden.
- Ellers kan vi jo ikke finde øen. - Nej. Ham reddede jeg fra at drukne.
Han sagde, han havde fundet Den Mystiske Ø.
Ser De, den her sten er noget ganske særligt.
Tusind tak, den er jeg meget glad for.
Nej. Hvis jeg ikke har den sten, ser jeg aldrig min ø igen.
Vi to kommer til at hygge os for evigt.
Nu laver jeg en stor portion dragedip.
Men ... Nej, jeg må væk.
Vent!
Jeg har jo også en gave til Dem!
(griner nervøst)
- Tror du ikke, det var min oldefar? - Måske.
- Jeg har en velkomstgave til jer. - Har du?
Hvordan får vi ham til at give os stenen?
Det er bare en lille ting.
En broche. Det er sødt af dig.
- Hvad skal vi med den? - Øh, tak.
Jeg sagde, det ikke var noget særligt, men der er mere.
- Ja, der er ingen smalle steder her. - Årh!
Tag for jer. Intet er for godt til mine bedste venner.
- Bedste venner? - Har du glemt, jeg reddede jer?
- En Havartidrage? - Hvor er det lækkert.
Så er det guffetid.
Hvis I vil have mig undskyldt, vil jeg smide pæren ud i havet.
- Den skal vi ikke bruge. - Det skal vi da!
- Du skal ikke bekymre dig. - Så kan vi ikke redde JB!
Bagefter laver jeg en god stærk portion dragedip.
Og så skal vi hygge os sammen for altid.
- Hørte I, hvad han sagde? - Guffenuffeguffenuf.
- Hvad laver I? - Han sagde, vi bare skulle spise.
- Han ville skyde pæren ud! - Nej, det går slet ikke.
- Sig, at han ikke skal gøre det. - Han er lidt svær at snakke med.
- Vi skal bare op i pæren inden. - Men han skyder den ud nu.
- Måske kan jeg forsinke det. - Er du sikker på det?
Det er jo en mekanisk drage, og som bekendt er al mekanik ens.
(nynner)
- Er det ikke farligt? - Man skal bare pille lidt.
- Der kan man bare se. - Vi henter stenen. Kom, Sebastian.
Netop, og så skynd jer op i pæren.
- Er han der? - Nej, der er fri bane.
Nu skal dragen sige farvel til pæren.
Og den sidste knap.
Ej, hvad nu?
Hvorfor bliver den ikke skudt ud?
Og sådan og ned og op med dig og ...
Hallo? Hallo? (alarm)
Nå, nu også lyset. Der må være gået en sikring. Irriterende.
Og mestertyven Mitcho gør sig klar.
Tag så den sten, Mitcho.
Åh nej!
Venner. I må undskylde, at lyset er lidt ustabilt.
Vil I gerne se stenen igen?
Åh nej. Hvad gør vi?
Ups! Undskyld.
Hvor skal I hen?
Der er ikke nogen grund til at drøne sådan rundt.
Vent nu lidt, mine gode venner.
Stenen?
Nå, så du kunne slet ikke vente.
Vi laver dragedippen med det samme. Jeg kan godt forstå, du glæder dig.
- Hov, stenen. Hvad laver den her? - Øh.
Hemmeligheden er at få den helt rigtige mængde rød karry i dippen.
(Glykose skriger)
Hvad? Hvor er jeg?
Havartidragen.
Hvor er det hyggeligt at lave mad sammen.
Dip uden smag er ikke dip. Du må stole på min diperfaring.
Stærkt, ikke?
Skal der mere karry i dippen? Den kunne måske godt være rødere.
Vi hygger allerede. Dragedip er nærmest et andet ord for venskab.
Sebastian, tag stenen. Stenen.
Så nu er vi to dragedippervenner.
Jeg er også blevet meget glad for dragebrochen.
Det glæder mig. Livet under havet er meget inspirerende.
Vi får en fest. Vi har allerede en fest.
Der er så meget at glæde sig til.
Nå, du vil også være med? Alle må prøve at røre i dippen.
- Kom, Sebastian. - Den blev for stærk.
(de hoster) Jeg har den.
- Hvad har han lavet? - Glykose, er du her?
- Sebastian, tryk på en knap. - Hvad nu, hvis jeg trykker forkert?
Bare tag det store håndtag.
I må vist hellere skynde jer lidt. Pæren er på vej ud. Nu!
- Skynd dig. - Hvor er I, venner? Nej, bliv her!
- Tag fat i pølserne! - Hvad hvis de knækker?
De pølser er vores sidste chance!
- Sebastian. Nu! - Okay.
Det er fantastiske pølser!
Nej, nej, nej. Det er jo helt forkert. Kom tilbage.
Vi skal jo bo her.
I må ikke rejse.
Hvor tager I hen? Vi er jo venner.
Er vi ikke? Bedste venner.
(sukker)
Tænk, hvis vi skulle have været dernede for evigt.
Netop, vi må hellere se at komme væk.
Mitcho, kom med stenen.
Årh!
- Det virker. - Det er direkte fra Den Mystiske Ø.
- Det ser mystisk ud. - Af sted mod Den Mystiske Ø.
Ih!
- Jeg troede aldrig, det skulle ske. - Det skal fejres.
- Pølserne. - Så er der pølseparty.
(høj musik)
Åh! Hvad?
Nå. Godmorgen, godmorgen.
Åh, hvor er jeg i dårlig form.
(snorker)
Åh! Wow!
Sebastian!
- Hvor er jeg? - Du skal lige se noget.
Det er, som om natten sejler på havet midt om dagen.
- Det Natsorte Hav. - Vi farer vild. Vi kommer aldrig ud.
Jo, vi gør, for vi har jo det baryliske kompas, og det leder os.
- Det kan ikke lede os igennem det. - Jo, det tror jeg nu nok.
Hvad sker der?
Det ville næsten være hyggeligt, hvis ikke det var så uhyggeligt.
Hvad var det?
Jeg vil ikke mere nu.
Kom nu!
- Sebastian? - Åh!
- Det var en overraskelse. - Oldefar?
Må man prøve en tur?
Jo, det må du da godt.
Sådan.
Nu skal jeg vise dig noget, knægt.
- Det Natsorte Hav er slet ikke sort. - Ikke alting er, som det ser ud.
- Men hvordan er det så? - Tja, det finder man jo ud af.
Det er det saftigste skib, jeg har set.
- Ja, men det er jo også en pære. - Ja.
Du er den modigste elefant, jeg kender.
Ej, jeg er faktisk bange for næsten alting.
Du er på vej ud af mørket, Sebastian. Se selv.
Der er altid en anden måde at gøre tingene på, Sebastian.
Hvis du søger, så finder du en vej.
Men hvad for en vej? Oldefar!
Er vi der ikke snart?
(Glykose nynner)
Er det den?
Er det virkelig den?
Den Mystiske Ø. Mitcho! Glykose!
- I skal lige se noget. - Hvor?
- Dér. Se. - Wauw, der er den jo.
- Vi fandt den. - Ja, hurra for vores pære.
- Nu kommer vi, JB. - Tror I, JB er dér?
Det håber jeg.
Sebastian!
Nej, nej, nej!
Nej!
(brag)
Blev det nat? Av! Min albue.
JB! Er du her?
- Hallo? Er der nogen? - JB, hvor er du?
- Hallo? - Hvor er her fedt.
Hey, kom og se. Jeg har fundet et underligt hul.
- Ja, det skal jeg love dig for. - Kommer I?
Ja, det gør vi da.
Meget underligt.
(sukker)
- Nej, hvor er det spændende. - Tror du, vi kan finde ham?
JB?
(flaksende lyd)
Mitcho?
Øj.
- De ligner alle sammen vores pære. - Ser man det.
- JB, vi er kommet for at redde dig. - Hvor tror I, han gemmer sig?
- JB, er du hjemme? - JB?
- Vi er her nu! - Hallo?
- Det er os, der er kommet. - Hallo?
- JB? - Hvor er du?
- Sebastian! - JB? JB?
Her.
Herovre.
- Hvor er du? - Hallo?
- Det, det ... - Sebastian!
Mitcho! Glykose! Hvor er det vidunderligt.
- Der var du, JB. - JB.
- Jeg troede aldrig, det blev muligt. - Vi fandt brevet, JB.
Kvist troede, vi havde fundet på det.
Godt at se jer. Jeg troede, jeg skulle blive her for evigt.
- Men hvordan kom du egentlig herhen? - Kan I huske, da vi spillede yatzy?
Jeg havde glemt mit møde med Kvist.
Jeg løb langs molekanten, men skvattede og slog mit hoved.
Det hele blev mørkt, og det næste, jeg husker, er, -
- at jeg drev rundt ude på havet i en lille jolle.
Pludselig blev jeg slugt af en hval. Jeg skvulpede rundt på dens tunge, -
- imens jeg kiggede ud igennem åndehullet.
Hvalen svømmede under farlige ting. Dem, jeg skrev om i flaskeposten.
Da det blev lyst igen, spyttede hvalen mig ud ved bugten på Den Mystiske Ø.
- Tænk, du har sejlet i en hval. - Vi har da sejlet i et pæreskib.
Har I sejlet i pæren? Det var da en fantastisk idé.
Jeg kan ikke vente med at komme hjem. Hvor ligger jeres pære fortøjet?
Nej, vores pære kan vi ikke sejle hjem i. Den er helt smadret.
- Den er helt kaput. - Nå, hvordan skal vi så komme hjem?
Man kan altid fikse en løsning. Vi bygger da bare et nyt pæreskib.
Så hvad siger du? For saftig. Ja.
Puha, alt for saftig.
Uhm, der er en dejlig duft her.
Nej, så ikke alligevel, når man vender den om.
Der vil jeg slet ikke kigge over. Det bliver ikke til noget.
Skynd jer at komme! Jeg har fundet den!
- Er det den der? - Den bliver bedre end den sidste.
- Kan du bygge den om til et skib? - Ja, sagtens.
Hvis jeg havde min atombil, -
- men uden den kommer det nok til at tage lidt længere tid.
- Kunne jeg forestille mig. - Hvor meget længere?
Lad mig nu se. 12 minutter, 9 uger, 11 måneder.
Ja, og to år. Det er det.
Vi har ikke to år. Det er lørdag i morgen.
Uden atombiler kan pæreskibsbygning godt tage op imod ... tre ...
Hør nu her. Vi er jo strandet. Det tager den tid, det tager.
Du forstår det ikke! Hvis du ikke er hjemme i morgen, -
- så bliver Kvist borgmester, og så er det slut med Solby.
- Det skal nok gå. - Han har bygget et kæmpe rådhus.
Det kaster en skygge, der er så sort, at ...
... at Solby slet ikke er en solby mere.
Jamen jeg ... Det vidste jeg slet ikke.
- Vi må ... Vi må finde ud af det. - Men det kan vi ikke.
Sebastian!
- Sebastian! Hvor skal du hen? - Nu fikser jeg den pære selv.
Ja, jeg fikser den, for vi skal hjem, og det skal være lige nu!
Sebastian.
Nej.
Vi kommer aldrig hjem.
Ah!
Din baryliske idiot.
- Der er han. - Sebastian?
Glykose har måske en anden idé. Sebastian, kom nu herover.
- Sebastian! Sebastian, er du okay? - Hvordan kan vi få ham op?
Mitcho?
(motor starter)
Hold den her. Sebastian, jeg kommer nu!
- Jamen lianen? - Den var dårlig.
(Mitcho skriger)
- Er du okay? - Ja.
- Hvad er det her for et sted? - Det er den farligste ø i verden.
- Wow, det er en kæmpestor motor. - Jeg tror ikke, den er så farlig.
Godt, vi har den her brandslukker. Hvad sker der?
Sebastian, hold fast!
Min brandslukker!
Sebastian, du må ikke give slip.
- Vi skal ud herfra. - Se, Sebastian. Dér.
Derovre.
- Spring, Sebastian! - Okay.
(de skriger)
- Hvad er det? - Det er Mitcho og Sebastian.
Pas på, I ikke falder ned!
- Hvor er der langt ned. - Ja.
- JB, Glykose, kom op og se. - Hold godt fast! Kom så, Glykose.
- Hvad er alt det her for noget? - Jeg tror ikke, du skal røre ved det.
Jeg synes, vi skal vente, til JB og Glykose kommer.
- Kom nu. Der kan ikke ske noget. - Ikke ske noget?
Der sker jo hele tiden noget, og det er jo det, jeg ikke kan lide.
- Jeg tror, øen kan sejle. - Årh, ja.
Så er der afgang.
Nu sejler vi JB hjem.
Hey, Mitcho. Prøv lige at lade mig komme til.
- Årh, hvor er det vildt, vi sejler. - Ja.
- Det var sørens. Er øen et skib? - Den er mekanisk.
- Vil du sejle os hjem til Solby? - Ja.
Kurs mod Solby!
- Den skal derned. - Det er jo Solby.
- Hold kæft, hvor er det kedeligt. - Vink til jeres kommende borgmester.
- Se, jeg vinker til jer. - Far, hvorfor er han så grim?
- Rekyl, husker du at vinke? - Din ballonklovn.
Vi ses til borgmesterfesten.
Der er rejemadder og gratis badges.
Kvist er jo ... Det er jo helt forfærdeligt.
- Kan vi sejle hurtigere? - Ja.
Mitcho, så er det nu!
(tågehorn)
(de griner)
Igen! (tågehorn)
Den Mystiske Ø. Så var det derfor, den var så svær at finde.
- Hej, oldefar. - Flot hat. Flot hat, knægt.
Tak. Nu skal vi bare tilbage til Solby i en fart.
Ay ay, hr. kaptajn.
Utroligt.
Det er mit oldebarn, ham der.
- Holdt! - Åh nej.
Truttemand, hvorfor forlod du mig? Jeg troede, vi var venner.
Jeg har ikke tid lige nu. Vi skal have JB hjem til Solby.
- Ved du hvad? Jeg tilgiver dig. - Har du dip med?
- Du er alligevel ikke så chipsagtig? - Skal du ikke styre din drage?
Kæreste ven, du skal ikke bekymre dig.
Jeg kunne leve af chips dagen lang.
Og en og to og tre. Er I klar?
(kaptajnen griner)
- Du kigger jo slet ikke på mig. - Jo, dit spring er meget flot.
- Kigger du så nu? - Ja. Fuld koncentration.
(kaptajnen griner)
Den Mystiske Ø?
- Hørte du det? - Det var nok ikke noget.
- Det var satans. - Det er de grusomme pirater.
Er det jer, som har tv med på båden? Det er jo helt genialt.
Hvem fanden er det?
Når kanonen fyres af, overtager jeg borgmesterposten fra JB.
Æret være hans minde.
- Bliver den lille fyr borgmester? - Hvis vi ikke skynder os.
- Sulten? Tørstig? Eller bare snacky? - Hold kæft, vi prøver at følge med.
Så vil jeg officielt blive Solbys nye borgmester!
- Er du klar til at skyde? - Ja.
- Vil han skyde? - Har alle smagt dragechokoladerne?
- Hvor smager det godt! - Så skulle I smage hans drageost.
- Må man tage et ekstra stykke? - En til hver hånd.
- Det er guffenuf? - Hvad er guffenuf?
- Det er, hvis du dypper dem i saften. - Ah, guffenuf, ja.
- Se, Sebastian. Der er rådhuset. - Årh ja.
- Solby. - Vi er hjemme.
(brag)
Nej! Hvad er nu det?
(motoren stopper)
Nej, nej, nej! Kom nu!
Maestro, spil op til skud!
- Det gamle lort brænder sammen. - Vi kommer nok lige lidt for sent.
- Godt, at vi kan se det i tv. - Ja, for helvede.
Vi skal fortælle Kvist, at JB er på vej, inden han fyrer kanonen af.
Der er ikke noget, vi kan gøre. Kvist bliver borgmester.
Du skal tilbage til Solby! Ej, vi er så tæt på.
Der er ingen grund til at være så negativ, vel?
- Hvor fanden kom den fra? - Brandslukkeren?
Der er altid en anden måde at gøre tingene på, Sebastian.
Hvis du søger, så finder du en vej.
Vi sender jo bare en flaskepost. Selvfølgelig, en flaskepost.
Giv mig lige den der. Hvad skal jeg skrive? JB ...
- Må man skrive en hilsen med? - Nej.
- Har du overhovedet adressen? - Den er til Solby. Kom, Mitcho.
Okay.
Pas på mekanikken.
- Hvor skal vi hen? - Kom nu bare med.
- Vi skal sende den igennem luften. - Hvad?
Det er vores eneste chance for at fortælle, at JB er i live.
Om ét skud starter festen, og jeg bliver Solbys nye borgmester.
- Kom så, Mitcho! Løb! - Du skal ikke gøre det.
- Der er ikke mere tid tilbage. - Den er ved at styrte sammen.
- Tag fat i mine ben. Nu! - Sebastian! Sebastian!
Jeg bliver en stor borgmester!
Dæk jer. Gør klar til kamp.
Hvad er nu det for noget?
En flaskepost?
- JB ? - Lever ?
- JB lever ? Hvem har skrevet det? - Det er lige meget.
Sebastian, jeg har dig!
Du må ikke give slip!
- Flaskeposter gælder ikke for noget. - Det gælder vel om, at JB er i live.
Rekyl, fyr kanonen af nu!
- Det er jeg ikke i humør til. - Så gør jeg det bare selv.
Slap af med den kanon.
Hvor er de henne? Sebastian, Mitcho, hvor er I?
Jeg kunne være blevet borgmester for længst!
Kig på jeres nye borgmester!
Mitcho!
(eksplosioner)
- Jeg har dig. - Mit fjernsyn.
- For fanden, hvor er det spændende. - Så hænger vi her.
- Jeg tror snart, øen eksploderer. - I skal slet ikke bekymre jer.
- Alle mand i dragen. - Mitcho og Sebastian er jo dernede.
(brag)
- Jamen solen ... Der var den jo. - Hvor kom den pære fra?
Mit nye rådhus!
(Kvist græder)
- Vi så jer i fjernsynet! - Lad militæret komme til!
- I tv. Jeg kender dem. - Ja, det gør jeg også.
Jamen jeg fyrede jo kanonen af!
- Det er jo JB. - Han lever jo.
Du reddede mig, Mitcho. Selvom du hader vand.
Ja, for du kan jo ikke svømme, vel?
Nej.
Det var en god idé med brevet, Sebastian.
(de griner)
- Åh, JB. - Er det dem?
- Sebastian! Mitcho! Der var I jo. - Der var de. Mine små venner.
Alle var glade for, at JB kom hjem, og vi holdt en kæmpestor fest.
Og Solby fik faktisk et nyt rådhus, -
- selvom det måske ikke lige var sådan et, Kvist havde håbet på.
Så lad os smage på pæren.
- Skål, min ven. - Hvor er chipsene?
Selvom JB var træt af det rod, Kvist havde lavet, -
- fik han lov til at beholde sit job som viceborgmester.
Hey, du der kanonmand.
- Nej, er det dip? - Hvabehar? Den er hjemmelavet.
Og hvis Mitcho fanger et nyt eventyr med sin fiskestang, -
- så tror jeg da godt, jeg vil med.
Det er ikke så farligt, når man er sammen med sine allerbedste venner.
Danske tekster: Louise Munk Alminde Scandinavian Text Service 2017